ВІЗУАЛЬНІ НАРАТИВИ СПРОТИВУ : ГРАФІКА ЯК ФОРМА ПРОТЕСТУ МИТЦЯ В РЕАЛІЯХ РОСІЙСЬКО-УКРАЇНСЬКОЇ ВІЙНИ - ГРЕКОВ, Олександр (УКРАЇНСЬКА КУЛЬТУРА : МИНУЛЕ, СУЧАСНЕ, ШЛЯХИ РОЗВИТКУ, 2026)
Стаття присвячена дослідженню трансформації наративів в українському графічному мистецтві як дієвому інструменту культурного спротиву в умовах повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну. Констатується використання чотирьох панівних кластерів, що їх використовують митці в мові своєї художньої експресії. Актуальність дослідження зумовлена радикальними змінами в культурному ландшафті країни, що призводять до формування політичної нації. Розвиток нових візуальних форм, що виникли на перетині сталих технічних засобів і інноваційних технологічних рішень випереджає теоретичне опрацювання і осмислення цього напрямку, що створює потребу в класифікації та систематизації задля подальшого вивчення. У дослідженні використано комплексний міждисциплінарний підхід. Автор використовує історикотипологічний метод для виявлення зв’язків між творами, семіотичний та іконологічний метод задля вивчення нових і перегляд трансформації сталого символізму, порівняльний та формально-стилістичний метод для виявлення нюансів художньої мови як засобу архівації, а також аксіологічний метод в дослідженні дискусії в філософській площині екзистенційних питань пацифізму і справедливості. Наукова новизна полягає у теоретичному осмисленні та систематизації наративів в у графіці даного періоду. Автор стверджує появу нових підходів у документації травматичного досвіду і актуальності графічного мистецтва як сучасної форми протесту, водночас відкриваючи дискусію в царині аксіологічної дихотомії і морального релятивізму. Практичне значення даного дослідження характеризується подальшим розвитком систематичного дослідження графіки даного періоду, створе