ПОШУК УКРАЇНСЬКИМИ ЛЯЛЬКАРЯМИ НОВОЇ ДРАМАТУРГІЇ ТА ШЛЯХІВ ВИБУДОВУВАННЯ МИСТЕЦЬКО-ГРОМАДСЬКОГО ДІАЛОГУ З АУДИТОРІЄЮ: [рец. на «Хроніки мрій»: збірка пʼєс про відомих українців та українок / авт. ідеї – Дарʼя Іванова-Гололобова; ГО «УНІМА-Україна». Львів, 2026. 156 с.] - ІВАНОВА-ГОЛОЛОБОВА , Дар’я (УКРАЇНСЬКА КУЛЬТУРА : МИНУЛЕ, СУЧАСНЕ, ШЛЯХИ РОЗВИТКУ, 2026)
В огляді збірки пʼєс «Хроніки мрій» Громадської організації «Український національний центр Міжнародної спілки діячів театру ляльок “УНІМА-УКРАЇНА”» наводиться аналіз чотирьох драматургічних творів, присвячених відомим постатям українського балету (С. Лифар), кіно (О. Довженко), театру (С. Єфремов), науки (І. Сікорський) і розрахованих для постановки з використанням засобів виразності театру ляльок. Здійснено спробу виявити шляхи побудови лялькарями простору мистецького та громадянського відповідального спілкування з читачем та потенційним глядачем – дітьми та підлітками. Предметом діалогу з цільовою аудиторією стало осмислення життя і творчості відомих українців, однак не в інформативно-дидактичній манері, а театрально-поетичній, навіть детективно-фантазійній. Рецензентом розподілено пʼєси на дві смислові групи: хронологічно-лінійна модель оповіді біографії героя («Політ Ікара. Народження та злет Сергія Лифаря», «Сікорський: хроніки мрій») та ретроспективна подорож самого героя у минуле і його рефлексія. («ЩО знав Сашко. Міфічний детектив про перше кіно», «Я досі бавлюся в ляльки»).